Čau, co děláš?
Přemýšlím, jak říct mému spolubydlícímu,
že z něj šílím, aniž bych ho ranil.
Sarkasmy fungují lépe, když jsou kratší.
- Fascinující. - No vidíš.
Tak co děláš?
- Otravuješ mě. - Mně to nevadí.
Měl jsem tak příšerný ráno, že jsem se rozhodl dát si oběd venku.
Tohle místo je takové izolované a klidné.
Začíná se mi zvedat nálada.
- Je to jen lavička. - Tak si sedni, chytráku. Sedej.
Hezký. Víš, už jsem jedl, ale mohl bych...
- Co chceš za to, že mě necháš být? - Tvůj dortík.
Takhle si já zvedám náladu.
Cítím se opět živý.
Je na čase změnit tuhle rutinu.
- Dobré ráno. - Proč myslíš?
Vrtáš, jo?
Mám nápad. Zkusíme si pro změnu celý den nevjet do vlasů.
Nechat se na pokoji. Co říkáš?
Dám ti přezdívku.
Nemusíš, já už jednu mám. JD.
Co takhle... Ufňukanej ksicht?
Ufňukánek?
Rozhodně něco ufňukaného.
Ufňukaný tanečník.
.:: scr00chy uvádí ::.
[SCRUBS] S01E10 - MY NICKNAME
Překlad z EN do CZ: scr00chy Korekce: Arax
Navštivte náš web o seriálu Scrubs: http://scrubs.webz.cz
Nemůžu uvěřit, že jsem šel včera večer ven.
Říkal jsi, že si unavený.
Taky jsem byl. Říkal jsem si, že to těm dívkám dlužím.
Jsi tak obětavý.
Pro doktory je těžké udržovat se sestrami dlouhodobý přátelský vztah.
Klesá mu množství kyslíku v krvi. Potřebuje jen vyléčit dýchací potíže.
Když začínáte, sestry vědí víc než vy.
Po pár měsících tréninku začnou vaše znalosti kolidovat.
Já si myslím, že kvůli překrvení při infarktu potřebuje jen Lasix.
Budoucnost vašeho vztahu závisí na tom, jak v tomhle momentě zareaguje.
Jsem na tebe tak pyšná, Bambi.
Ty děti tak rychle rostou.
- Doktore Coxi? - A je to tu.
- Co prosím? - Zajímalo mě, jestli existuje něco,
co by mojí bolest hlavy změnilo v silnou migrénu.
A přišla jsi ty.
- Jak se to vyvíjí na pokoji 64? - Je skvělá. Mám ji opravdu ráda.
Schválně jestli se dokážeš soustředit na věci, které jsou důležité pro mě.
Cože?
Omdlela v práci. Zrychlený puls.
Zajímavé.
Je mi jedno, jestli to nebylo vhodné téma pro první rande.
Michael by měl vědět, co si myslím o obřízce u dětí.
Co? Ne.
Ne, nebyl, což je překvapivé, jelikož je Žid.
- Dala jsem jí dvojitou dávku sedativ. - Píšu ti e-mail a zároveň s tebou mluvím.
Hustý, co?
Takže právě teď je pod vlivem sedativ?
Ok, naschle.
Ahoj, Elliot. OK, co si o tom myslíš?
- Vystrašila jsem Michaela? - Ne.
Ne, pokud má rád bláznivé ženské.
Slečno Tracyová, všichni máme moc práce, takže bychom měli...
Mám úplně stejnou věcičku.
Neříkej!
- Mám zaseklé "H". Ty taky? - Já taky!
Je to sice jen lavička, ale víš co?
Je tam klid. Můžu se tam uklidnit. Je to moje speciální místečko.
Jsi tak rozkošný, že to ani nemůžu vydržet.
Opravdu?
Miluju, když je můj muž citlivý a tak.
- Víš, že umím bejt citlivej. - Vím.
- Co se to tu děje, Bolku? - Jak je, Lolku?
Co tohle?
Ale no tak, zas tak dobrý seriál to nebyl.
- Odvolej to. - A hned.
Koukni, kolik je hodin. Musím jít, je čas na oběd.
Zatím, kotě!
- Pořád platí ta Bressonova výstava? - Platí.
- Ty jsi pozval mojí holku ven? - Chceš jít taky?
Černobílé fotky, hodně umělecké, žádná prsa.
Nikdy.
- Zdravím, pane. - Pěkné místečko.
To je, pane.
Obvykle sem chodím ve 12:30 na oběd.
Neříkejte.
Každý den ve 12:30. Už 23 let.
Od teď ti budu říkat Scooter.
- To nechápu. - Jak ta skupina.
Nesnáším je!
Už chápu.
Ty blbče.
Ještě jednou díky za pozvání, Bambi. Miluju fotografie.
Fotografie jsou pro borce.
Po nějaké době v nemocnici si vycvičíte jakýsi šestý smysl pro rozpoznání nebezpečí.
Možná se zrovna stala hromadná bouračka nebo má někdo zástavu...
Možná někdo strávil ráno
s tím nejotravnějším pacientem a potřebuje se na někom vybít.
Naštěstí jsem byl připraven.
- Udělal jsi před-vizitu? - Ano.
- Odevzdal hlášení? - Ano. - Objednal léky? -Ano.
- Zkontroloval přístroje? - Ano. - Prokonzultoval změny?
Ano.
OK, Janet, ale nastavil sis pager,
aby nehrál tu protivnou melodii, když tě někdo volá?
Ano.
Kurva.
Očekávám od tebe
profesionální práci!
To je všechno?
Dobrá rána.
Řeknu vám zajímavost.
Pokud si někdo během zlaté horečky přivlastnil plac
a někdo mu tam přišel rýžovat,
původní majitel ho mohl klidně zastřelit,
aniž by se na něco ptal.
Neříkejte.
Tehdy bylo vše jednodušší.
Co kdybys s ním měla tři skvělý rande a on by tě měl tak rád,
že by se s tebou ještě ani nepokusil mít sex?
Potřebovala bych dva telefonáty na sabotování takového vztahu.
- Mně by stačil jeden. - A jak bys to přesně udělala?
Zeptala bych se ho, proč jsem pro něj odpudivá.
Pak bych ho donutila k sexu po telefonu.
Potom bych se ho zeptala, jak vidí naší budoucnost
a nakonec bych prostě brečela, dokud by na nezanevřel.
- Jsme si tak podobné. - Já vím!
"Nech toho." "Ne, ty toho nech."
Dobrý bože.
- Slečno Tracyová, prohlédneme vás... - Chvilku vydržte.
Zařizuji dodávku jídla. Tlouštík měl oslavu a nikdo nepřišel,
takže se to musí odvézt.
Představte si mojí trpělivost
třeba jako vaše panenství.
Vždycky jste si myslela, že tu bude, až do té osudné noci na škole,
kdy jste se cítila na dně
a váš spolužák Kevin, který chtěl být jen dobrým přítelem,
se u vás zastavil, přinesl na kazetě Hříšný tanec
a čtyři vinné střiky. A najednou...
bylo navždy pryč. Stejně jako teď moje trpělivost.
Takže ty rád vedeš děsivé řeči?
- Jak rozkošné! - To je legrace.
Opatrně, Mařenko. Zábava skončila.
Myslíš si, že se můžeš takhle obořit na Bambiho a pak prostě odejít?
Do něj, kámoško!
Jak je, Téčko?
Jediným způsobem, jak se dá vyhnout plácnutí s Toddem,
je neříct nic, co se dá spojit se sexem.
Jak se daří?
Přesně takhle se třáslo moje auto, když jsem byl včera s tou holkou.
Nemám recht?
Tohle si zaslouží.
Bolest.
- Cox se na tobě vyřádil, co? - Víš, co mě štve?
Že jemu nikdo nic nevyčítá.
Jestli chceš na někoho křičet,
v pořádku, ale jestli budeš ještě někdy na mého kamaráda křičet kvůli prkotině,
tak ti servu ten tvůj úsměv z obličeje
a budu ho nosit v kabelce,
dokud se tě tu nikdo nebude bát.
To není fér. Proč vlastně jíš tady?
- Téčko se bojí Kelsa. - Nebojím se Kelsa.
Chtělo se mi zrovna jíst tady.
Běž ven a postav se mu.
Máš pravdu.
Vole, víš co se taky může postavit?
Nejsem si jistý, ale řekl bych, že tvůj penis.
Správně.
Ale ne.
Všichni si můžeme oddychnout. Planety se vrátily na svá místa
a pořádek byl opět nastolen. Hej, ty.
Dejte mi vteřinku. Píšu si s Jill.
Mám tu její výsledky testů.
Užijeme si trochu a podíváme se, ne?
Zajímavé. EKG, negativní. Krev, negativní.
Imunita, negativní.
Nic s ní vlastně není, jen byla vyčerpaná z toho, že...
Připrav se... Je sama sebou.
- Jo, ale... - Ne, ne, ne.
Není čas na "Jo, ale".
Chci, aby odtud vypadla do pěti minut
nebo budeš za všechny zaskakovat
při příští chřipkové epidemii.
Teď běž.
Hej, ty...
Je mi úplně fuk, jestli se ti z pageru ozývá
"Kdo vypustil ty psy? Haf, haf",
- pokud se ti to líbí. - Ve skutečnosti je tam "kdo, kdo",
- ale díky. - A mimochodem,
opravdu chytrý tah utíkat za maminkou.
- Co prosím? - Tvoje mamča na mě vyjela.
Opravdu. Chci vás všechny upozornit...
a myslím to smrtelně vážně:
JDho maminka mi jasně vysvětlila,
že nechce, aby si její dcerku někdo dobíral.
Nezlobte ho. Je to vzácná květinka a všichni na ní musíme být extra milí.
Dostal jsem vzkaz.
Haló?
Je tu někdo?
To snad ne!
Až se odsud dostanu, tak si musíme někdy vyrazit.
To bych ráda. Ale musím tě varovat,
strašně moc pracuju, a když už jsem doma, tak doháním papírování
nebo čtu lékařské časopisy, abych nezakrněla.
Jsem šprt.
Taky bych ráda jen tak zůstala doma a četla si, ale práce mi to nedovolí.
Navíc pořád chodím na samá rande naslepo.
Navíc mí přátelé neustále něco potřebují.
A já jsem taková, že nechci nikoho zklamat. Nikdy.
Občas je to trochu obtížné, div mě to nezavalí.
Jakmile odsud zmizím, tak mě zase čeká tenhle zmatek.
Bože, já pláču. To je tak ubohé!
V nemocnici musíte každý den činit velká rozhodnutí.
Přišla jsem ti říct, že si tě tu necháme
přes víkend, aby sis odpočinula.
Většina takových rozhodnutí se vůbec netýká medicíny.
Jen počkej.
V takových případech si musíte dát pozor,
aby vám emoce nerozhodily úsudek.
Máma. Máma. Máma.
- Dej mi to, Bambi, to není na hraní. - Nejmenuju se Bambi, jasné?
Jmenuju se doktor Dorian. A nepotřebuju, abys mě hlídala.
Uděláme to takhle, já budu doktora a ty budeš sestra.
Ano, doktore.
Skvělé rozhodnutí.
Musím jít něco zkontrolovat.
Naprav to, než se to dozví ostatní.
Carlo, počkej.
Co jsi to provedl?
- Co jsi to provedl? - Co jsi to provedl?
Říkala mi před ostatními "Bambi".
- Nejmenuju se Bambi! - Jmenuje se Scooter!
Jako ta skupina.
Lásko, JD je můj nejlepší přítel,
ale jestli chceš, abych mu nakopal zadek, tak mu ho nakopu, protože mi na tobě záleží.
- A protože jsem ochotná s tebou spát. - To taky.
Kdybych mu chtěla namlátit, udělám to sama.
Todde,
jestli ještě někdy uděláš tenhle zvuk,
tak ti sáhnu do krku a vyšroubuju tu žárovku,
která ti jen tak tak udržuje mozek v provozu.
Páni.
Vole, žáby, co vyhrožujou jsou rajcovní.
Co jsem ti říkal o otravování Carly?
Jestli si někdy budu muset vybrat mezi ní a tebou, víš přece, koho si vyberu.
Ano, vím. A jsem ti za to vděčnej.
Mohla bys být ještě krásnější?
Ta má ránu! Prosím ne.
Dobré jitro, sluníčko.
Mohla bys mě na vteřinku omluvit?
Panebože, jsi pořád tady.
Kdo mi tohle dělá?
Není nic horšího, než být rozhádaný s přítelem
a vědět, že se musíte omluvit.
- Poslyš, Carlo... - V pořádku. Jen jsi to přehnal.
- Jo, ale... - Mělo mě napadnout, že nepotřebuješ ochraňovat.
- Vlastně... - Vím, že bys to vzal zpátky, kdybys mohl.
Jsme v pohodě, ne?
- Řekl jsem, co jsem mohl. - Uvidíme se na výstavě.
- Proč jsi mě nechala zavolat? - Abys mi odpustila.
Za co?
Ahoj, zrádkyně.
- Díky, že jsi ji zavolala. - Jak jsi mohla?
Řekl mi, že jsem roztomilá a mám krásný modrý oči.
Zazmatkovala jsem.
- Na mě by to asi taky fungovalo. - To si piš, že fungovalo. Jdeme
Je zadanej?
Haló?
To se podívejme.
Neříkejte, že jste se už stihl najíst.
Hezky jsem si to vychutnal.
Považujte to za vaší poslední svačinku. Už mám těch her dost.
- Zakazujete mi tu sedět? - Je to veřejná lavička.
Jste tu vítán stejně jako já, až na to, že vy už sem nikdy nepřijdete.
Víte proč? Protože na to prostě nemáte odvahu.
Teď odsud zmizte, ať si můžu sníst vajíčkový sandwich od mojí ženy,
než rajčata prosáknou chlebem.
Krásný den.
O fotografování ses začala zajímat na vysoký nebo...?
Ne. Nechodila jsem na vysokou.
Neříkej to mým pacientům, ale já taky ne.
To mě má jako povzbudit?
Ne, byl to jen vtip.
Snažil jsem se o to: "Zakaboněný obličej - naruby obrátím"...
Víš co? Zadržte. Nemyslím, že jsme v pohodě.
Přijala jsi mou omluvu. To nemůžeš vrátit.
Strávil jsi vůbec někdy čas se ženou?
Můj trest ještě přijde? Protože to čekání mě zabíjí.
- Objasni mi to. - Co prosím?
Řekni mi, proč tu ta Blbka Bláznivá
zůstane další dvě noci?
OK.
Nevíte, jak je život pro některé osamocené ženy těžký.
Jill je vyčerpaná. Je sama sobě největším nepřítelem.
Neustále chce všem vyhovět. Je na sebe tvrdší než kdokoli jiný.
Koukala ses dneska do zrcadla?
Já vím, jsem jako prase. A nikdy nikoho neodmítne, takže...
Mohla bys po práci vzít vzorek stolice mého psa a vzít to místo mě k veterináři?
Můžu to udělat místo oběda.
V pořádku. Jill může zůstat trochu déle.
A když budeme mít štěstí, uvědomí si, že je v pořádku
dopřát si jednou za čas pauzu.
- Viď? - Jo.
Jel jsem z poslední zastávky taxíkem.
- Zapomněla sis kabát. - Nechci ho.
Proč taky?
Chtěla jsem na tu výstavu jen proto,
aby sis myslel, že jsem chytrá.
- Jsem na sebe tak naštvaná. - Díkybohu.
Já myslel, že jsi naštvaná na mě.
Stovky praktikantů se rozhodli, že už mě nepotřebují. Proč by...?
To je přesně ten důvod, proč se nemůžu přátelit s doktory.
Tenhle problém můžeme spolu s Elliot a Turkem vyřešit.
Já s Turkem nepracuju a nejsem si s Elliot blízká.
Jediným problémem jsi ty, jasný?
Máme být přátelé.
Tvoje sebevědomí se tolik projevuje v tom, co děláš.
Doktor. To je všechno, čím jsi. Tak se definuješ.
A kvůli tomu si myslíš, že jsi lepší než já.
- Carlo, to si nemyslím... - Přiznej to.
Přiznej to nebo už tě nikdy nebudu respektovat.
OK. Někdy si to myslím.
- Carlo, jsi dobrá sestra. - Jsem skvělá sestra.
Ty, povyšující se blbe.
Ty to ani nechápeš, že ne?
Za devět let jsem se nikdy necítila špatně
kvůli tomu, co dělám. Ani na vteřinu.
A pak jsem potkala tebe.
- Prosím, počkej. - Nech toho.
Někdy zjistíte, jací jste,
až při pohledu cizíma očima.
Když budete mít štěstí, bude se vám líbit, co uvidíte.
Působivé.
Nebo se z toho poučíte.
Pokud se vám nebude líbit, co uvidíte,
budete muset doufat, že jste nespálili moc mostů.
Kolik miligramů draslíku mu mám dát?
Na to přece znáš odpověď. Nedělej to.
Ale díky, Bambi.
Od té chvíle jsem věděl, že navždycky zůstanu Bambim.
Uvidíme se zítra, Scootere.
Je velmi talentovaný.